Vad är det?
Jag är lite törstig.
Vill du ha en öl?
-Vad gjorde du där borta? -Den här?
En liten uppgradering av nattduksbordet.
-Är det ett kylskåp? -Jag kallar det en minibar, men ja.
Vad har du där i?
Öl, korv, överbliven kinamat.
Cocktailsås? Det här är absurt.
Ja, tills vi äter räkor utan sås. Då är det inte absurt.
Jag menar kylskåpet!
Så här kan du inte göra. Man gör inte så.
Är du rädd för förändring?
Det här är dumt. Nu tänker jag sova.
Visst. God natt fröken Kylig.
Den försvinner imorgon.
Välkommen hem från sjukhuset, pappa.
Det är skönt att ha dig tillbaka, Arthur.
-Hur känns det att vara hemma? -Underbart.
-Var är allihopa? -Va?
Till min överraskningsfest.
Det blir ingen överraskningsfest.
Då gör det inget om jag kollar bakom soffan!
Du har opererat hjärtat.
Vi tänkte inte låta folk hoppa fram och skrämma dig.
Då är det väl helt okej att jag-
-går in i köket!
Ni är bra.
Du behöver inte titta under handfatet, det blir ingen fest.
Varför maskade ni så på sjukhuset då?
Jag hämtade bilen och bad om ursäkt till sjuksköterskan.
-lnte ens tårta? -Jag är ledsen.
Jag lyckas komma tillbaka från döden och får inte ens tårta?
-Pats Bageri. Jag tar den här. -Det är gammalt bröd till ankorna.
Det är mitt nu!
Pappa, frukost.
Nej, tack.
Jag har lagat äggvita, som de sa till oss.
Vad är poängen utan gulan? Det är det som är kycklingen.
Varför gör han så?
Du måste ju äta. Ska jag ta ner en bricka?
Nej! Kom inte ner hit!
Något är fel. Pappa?
-Pappa? -Jag är på toa.
-Vad gör du där inne? -Tala inte klarspråk.
Jag klev ur duschen och blev lite yr av den nya medicinen.
Om vi gör en lång historia kort-
-har jag fastnat mellan handfatet och toaletten.
Herregud. Låt oss hjälpa dig.
Doug, gå och hjälp till.
Nej, han kom precis ut ur duschen. Då är allt blött...
...och dinglar omkring.
Låtsas att du är i omklädningsrummet på gymmet.
Du har ändå sagt att du kollar in gamlingarna.
Jag tänker aldrig öppna upp mig för dig igen.
Ni kanske vill fortsätta bråka medan jag tappar känseln i fötterna.
Okej! Jag hjälper honom. Jag kommer in, Arthur.
Jösses.
Herregud.
Douglas, det här går nog fortare om du inte blundar.
Okej. Herregud.
-Kom igen, lyft mig här. -Jag vill inte lyfta dig där.
-Här då? -Då tar jag hellre den första.
Lyft mig någonstans bara, din homofob.
-Doug, hjälp honom. -Okej.
Jisses.
Okej, jäklar.
Okej.
Han klarar sig.
Koka mig nu.
Jag tänker inte flytta upp i gästrummet.
Du har precis opererats och går på ny medicin.
Jag måste hålla ett öga på dig.
Hålla ett öga på mig? Nej tack, senator McCarthy.
Doug, säg åt honom att han måste flytta upp bredvid oss.
Det kan jag inte.
Jag tänker inte flytta.
Försöker ni tvinga mig så äter jag middag i bara kalsongerna.
Om han inte har byxor tänker inte jag ha det heller.
Varför måste han vara så besvärlig?
Jag önskar att jag rökte, för jag vill verkligen ha en cigarett nu.
Ta det lugnt. Han måste inte flytta upp.
Doug, du såg honom. Han låg tre timmar under handfatet.
Det var bara otur. Om vi tappade honom tusen gånger på toalettgolvet-
-skulle han aldrig landa så igen.
Antingen hjälper du mig att få honom att flytta upp-
-eller kom på något annat sätt att se till att han är säker.
Skratta inte nu.
Kobjällra.
-Har du fixat det? -Jag drog det genom kabeln.
Kanal tre på varenda TV i huset.
Vilken bra idé jag fick med babykameran, va?
Säg hur bra jag är.
Du gav inte ens kobjällran en chans.
Det här är toppen. Vi kollar ett par gånger om dagen.
Han behöver inte veta om det.
Hur fick du dit kameran utan att han såg?
Jag lurade ut honom med jordnötter.
-Vad? -Jag lade jordnötter på tomten.
Han gick ut och åt dem som en ekorre.
Titta, han äter fortfarande. Du gjorde verkligen hans dag.
Jag mår redan bättre. Tack så mycket.
-Vad är det? -lnget.
Jag försöker bara hantera skräcken av att se hans ansikte-
-på det jag älskar allra mest.
Kom igen, nu är det klart. Var ledig på måndagkväll.
Jag har bjudit hit försäkringskillen.
Då är det fotboll. Jag har bjudit hit sällskap.
-Sällskap? -Ja. Jag kallar mina vänner sällskap.
Säg åt ditt sällskap att de får bli fulla och tumbrottas utan dig.
Varför måste vi träffa försäkringskillen?
För att när pappa blev sjuk började jag fundera.
Det kan ske en massa hemska saker och vi är inte förberedda.
Vi har inte ens livförsäkring.
Jo, det har vi. Jag fick det med mitt Sears-kort.
Jag kryssade i det.
Den är på 2 500 dollar, det räcker inte.
Någon tänker visst leva ett liv i lyx när jag är borta.
Vi måste ha bättre försäkring. Vi måste börja planera för framtiden.
-Jag har planer för framtiden. -Förutom att äga en robot.
Då ska jag programmera honom till att inte älska dig.
Fyrtiofem mot tre. Det går åt helsike.
Nu får vi hoppas att någon bryter benet och de visar det i repris.
Doug valde en bra match att missa.
-Är det något annat på TV? -Jag ska kolla.
''Skyltdockan 2''.
TV-guidekanalen.
Vad i hela helsike?
Det är min babykamera.
Doug och Carrie lånade den för att hålla ett öga på Arthur.
-Vet han inte att han är med på TV? -Nej.
-Fortsätt zappa. -Okej.
Vänta, vad gör han?
Han verkar ta ut kläder ur torktumlaren.
Om Doug dog plötsligt skulle du få ut maxbeloppet.
Men om Doug får en kraftig huvudskada, men överlever-
-skulle försäkringen täcka hans sjukhusräkning-
-sjukgymnastik och livsuppehållande åtgärder.
Det är bra att veta.
Titta där.
Han lägger sina kalsonger i nedre lådan.
Vem gör så?
-Kalsonger ligger väl i översta lådan? -l min värld i alla fall.
-Han går tillbaka till torktumlaren. -Ja, han lade in en till tvätt.
-När då? -När du var och kissade.
Ni måste berätta sånt här.
Titta. Han glömde en strumpa i torktumlaren.
Spänn fast säkerhetsbältena.
-Han måste ju se den. -Jag tror inte det.
-Den är ju precis där och hänger ut. -Han ser den inte.
Den är ju precis där! Vänd dig om!
Den är en halvmeter från dig, kompis.
Nej, nej, nej.
Han slängde den.
Det här är ju hemskt.
Jag tror att Western Mutuals livförsäkring passar er bäst.
Så ska vi rulla upp ärmarna och sätta igång?
Ni äger alltså huset och amorterar för det?
-Ja. -Och Carrie.
Om Doug skulle gå bort, skulle du och din far fortsätta bo här?
Ja, definitivt.
Om du skulle gå bort, skulle din far då fortsätta bo med Doug?
-Självklart. -Toppen.
Då går vi vidare till betalningen.
Många vill betala varje år-
-och ta allt på en gång, men vi kan dela upp det.
Ni kan betala varje halvår, kvartal eller månad.
Jag skulle inte råda er till varje vecka, det blir 52 kuvert...
God morgon.
-God morgon. -Hur är det?
-Är allt som det ska? -Ja.
Vad tyckte du om försäkringskillen igår?
-Lite galet, va? -Vad menar du?
lnget, men det är ingen vacker bild de målar upp.
Jag blir slagen i huvudet och du blir påkörd av en buss.
Arthur är här och bor med dig, med mig, det är galet.
Ja. Pappa, frukost!
Jag kommer!
Jag måste ändå gå till jobbet.
-lmorgon bitti? Bagels? -Jag tar med dem.
Jag måste gå. Se till att han äter och tar sin medicin.
Gör mig en tjänst och kör honom till sin målarkurs på väg till jobbet.
Hej, pappa. Det står framme. Vi ses ikväll. Jag älskar dig.
-Hej då, pappa. -Hej då, prinsessan.
Så det är bara du och jag, Douglas?
Ja, bara du och jag.
Hur är det, cowboy?
-Kan vi prata om en sak? -Ja. Vad är det?
Jag funderade på vår framtid och det vi diskuterade med försäkringskillen.
Speciellt det om du dör och Arthur och jag...
lnte gör det.
Att han skulle bo med mig.
Det är ett bra alternativ. Absolut jättebra.
Men frågan jag vill ställa, Carrie...
...är om det är det bästa?
Vad menar du? Vill du inte ta hand om pappa om jag dör?
Du tog mig lite på sängen och nu är det helt plötsligt bestämt.
Vi borde ha en öppen konversation om det.
Okej, vi ska ha en öppen konversation.
Vill du ta hand om min far om jag dör?
lnte direkt.
Jag fattar inte det här.
Är det okej att två vårdare dyker upp och drar iväg honom mitt i natten?
Hur många vårdare de är och vilken tid på natten de kommer-
-kan vi diskutera.
Wow. Det var...
Jag vet inte vad jag ska säga, Doug. Det här är min pappas hem.
Jag trodde att vi var en familj.
Jag är ledsen, men du beter dig som att det är normalt-
-att en kille bor kvar med sin svärfar efter att hans fru har dött.
Man säger: ''Till döden skiljer oss åt'', vilket jag trodde betydde-
-att om någon dör så skiljs vi alla åt.
Känner du verkligen så?
lnte jag, det står i löftena.
Låt mig fråga det här: Om jag hade en hund när vi gifte oss-
-och den här hunden bodde med oss...
...skulle du då skicka iväg den om jag dog?
Eller skulle du behålla den och ta hand om den-
-för att det här är hundens hem?
-Vad för slags hund? -Okej.
Glöm det.
-Vem ska du ringa? -Oroa dig inte.
-Bill Gilliard, tack. -Varför ringer du honom?
Han måste komma hit imorgon så att vi kan ändra försäkringen.
Om du inte tänker ta hand om pappa måste vi ändra det.
Ja, jag kan vänta.
-Lägg på. -Varför det?
För att jag kan ta hand om din pappa om du dör.
Men jag tänker döpa om honom till Rusty.
Pappa, försäkringskillen är här. Vi kommer ner.
-Välkommen. God kväll. -Varför har du kavaj och slips?
Ni bad mig bevittna er skriva på dokument.
Jag tar det ansvaret på allvar.
-Arthur Spooner, trevligt att träffas. -Bill Gilliard.
Vill du ha en drink? Jag är grym på irish coffee.
-Nej tack. -Jag har grädde.
-Han sa nej. -Då sätter vi igång.
Vi tar huvuddokumentet först. Carrie, du ska skriva på här.
-Doug, alldeles bredvid. -Okej.
Vittnet, mr Spooner, skriver på här.
Låt mig titta här bara.
Då ska vi se. ''Mr William E. Gilliards kontor.''
''New Yorks försäkringsbyrå. 81 6, Queens Boulevard.''
-''Queens, New York.'' -Pappa, du ska bara skriva på.
Jag skriver aldrig på något utan att läsa igenom det först.
''1 1 375, 1 2 november, 20...''
-Kan jag få skriva på mitt? -Stanna så att det går rätt till.
-Har du bråttom, eller? -Jag ska få sällskap.
Sluta kalla dina vänner för ''sällskap.''
De är tre förlorare utan något bättre att göra en fredagkväll.
De kan vänta i 1 0 minuter.
Allt ser ut att vara i sin ordning.
-Var skriver jag på? -Där nere.
Jag behöver bägge era körkort.
Kan du ta mitt ur min handväska?
Det där om vanställning står alltså med där också?
Ja, det står på sidan sju.
Vad i helsike är det här? Har du börjat röka igen?
Det skulle hon inte ha gjort.
Nej, de tillhör en kompis.
Kom igen, Carrie. Det är ditt märke, du röker igen.
Röker du, Carrie? Då blir din avgift dyrare.
Nej, några på jobbet utmanade mig att röka.
-Det var grupptryck. -Det här är helt otroligt.
Du har mage, ja, mage-
-att be mig ta hand om din far om du dör.
-Sen börjar du röka? -Det är ultra light.
Snälla.
Lägg av.
Jag är stressad så jag rökte ett par cigaretter.
Jag vet vad du försöker göra. Du försöker dö först.
-Vad? -Just det.
Du försöker dö först så att jag blir fast med Arthur.
Vet du vad? Du hinner inte före mig.
-Jag kan kola vippen imorgon. -Sluta bete dig som en idiot.
Nej, du. Nu är tävlingen igång. Vad har vi här?
Titta här, vispgrädde. Sexton gram fett per portion.
-Kom igen bara. -Lägg av.
-Vill ni att jag går? -Vill du bete dig som en skitstövel?
-l så fall tänker jag röka. -Rök på du.
Ja, för jag älskar det.
-Vispgrädde, kom till mig. -Ja, få en hjärtinfarkt bara.
Sluta nu! Sluta!
För en vecka sedan låg jag på sjukhus-
-och visste inte om nästa andetag skulle bli mitt sista.
Den lyckligaste dagen i mitt liv var när jag kom tillbaka hit till er.
Tror ni att han...?
Men nu oroar ni er bara för vem som ska bli fast med mig.
Det gör ont.
Det får mig att känna som att jag inte borde ha överlevt operationen.
Du har rätt, pappa. Förlåt.
Jag är också ledsen, Arthur.
Vi är glada att ha dig hemma. Vi älskar dig.
Jag älskar er ungar också.
Bill? Jag tror att vi kan skriva på nu.
Det var det bästa någonsin.
-Vad tycker du, Deac? -Det var bra.
Jag är bara glad att de äntligen har med en svart kille.